Vko 8

Lotta Wennäkoski (1970–):
	Verdigris (2015)

Ralph Vaughan Williams (1872–1958):
	Songs of Travel (1901–1904)
		1. 	The Vagabond
		2. 	Let Beauty Awake
		3. 	The Roadside Fire
		4. 	Youth and Love
		5. 	In Dreams
		6. 	The Infinite Shining Heavens
		7. 	Whither Must I Wander?
		8. 	Bright Is the Ring of Words
		9. 	I Have Trod the Upward and the Downward Slope

Felix Mendelssohn (1809–1847):
	Sinfonia nro 3 a-molli op. 56, ”Skottilainen” (1829–1841)
		1. 	Andante con moto – Allegro poco agitato
		2. 	Scherzo: Vivace non troppo
		3. 	Adagio
		4. 	Allegro vivacissimo – Allegro maestoso assai

Nummilta, raunioilta, tienvarsilta
 
Lotta Wennäkoski sai Jean Sibeliuksen 150-vuotisjuhlavuonna 2015 maineikkaalta Scottish Chamber Orchestralta sävellystilauksen, jossa hän pääsi pohtimaan (sävel)suhdettaan suomalaisen musiikin tunnustetuimpaan mestariin. Syntyi kamariorkesteriteos Verdigris, jonka lähtökohtana on Sibeliuksen varhainen sävelruno Satu eli En Saga. Satu vilahtelee Verdigrisin modernistisessa sävelkielessä enemmän tai vähemmän kuuluvasti muun muassa jousten murtosointukuluissa, ja tunnelman tasolla oikullisuutena, joka on myös Wennäkosken tavaramerkkejä. Teoksen nimi Verdigris tarkoittaa patinaa, eli esimerkiksi kuparin pintaan hapettumisen myötä syntyvää vihertävää kerrosta. Wennäkoski kuvaakin säveltämistä yhä uusien kerroksien kirjoittamisena musiikinhistorian nuottilehtipinoon.
 
Tietty kerroksellisuus on kuultavissa myös englantilaisen Ralph Vaughan Williamsin laulusarjassa Songs of Travel vuosilta 1901–1904. Vaughan Williams opiskeli sävellystä Cambridgen yliopistossa ja valmistui musiikin tohtoriksi vuonna 1901. Ennen kaikkea häntä kiinnosti löytää oma, englantilaisuudesta ponnistava sävelkielensä ja niinpä hän haki inspiraatiota oman aikansa taidemusiikkivirtausten ohella Elisabet I:n aikaisista englantilaisista renessanssisäveltäjistä ja maansa rikkaasta kansanmusiikkiperinteestä. Kansanmusiikin tutkimus johti Vaughan Williamsilla laulunkeräysmatkoihin Englannin maaseudulle 1900-luvun alkuvuosina – aivan kuten Toivo Kuula keräsi samoihin aikoihin eteläpohjalaisia lauluja tai Béla Bartók musiikkia Unkarin periferioista. Robert Louis Stevensonin samannimisen runokokoelman tekstejä käyttävä Songs of Travel syntyi keräysmatkojen innoittamana, mutta sävellykset ovat Vaughan Williamsin omia, eivät kansanlauluja. Laululle ja pianolle sävellettyyn sarjaan orkesteroinnin teki osiin 1, 3 ja 8 Vaughan Williams itse ja loppuihin hänen assistenttinsa Roy Douglas.
 
Saksalaisen varhaisromantiikan mahdollisesti suurin lahjakkuus Felix Mendelssohn vieraili Brittein saarilla peräti kymmenen kertaa eivätkä matkat olleet mitään pikavisiittejä: yhteensä hän vietti aikaa Britanniassa yli puolitoista vuotta. Mendelssohn oli sumujen saarilla suosittu esiintyjä ja säveltäjä eikä ihailu jäänyt yksipuoliseksi, minkä kuulee Skotlannin inspiroimasta kolmannesta sinfoniasta a-molli sekä Länsi-Skotlannin saaristoa kuvaavasta Hebridit-alkusoitosta. Molemmat teokset saivat alkusysäyksensä Mendelssohnin ensimmäisellä Britannian-matkalla vuonna 1929, jolloin hän Lontoon ohella vieraili eri puolilla Skotlantia.
 
Siinä missä Hebridit tuli nopeasti valmiiksi, kesti sinfonian työstäminen poikkeuksellisen pitkään ja teos valmistui vasta yli vuosikymmen myöhemmin vuonna 1841. Ensimmäinen osa hitaine johdantoineen sai inspiraationsa vierailusta Mary Stuartin kappelin raunioilla Edinburghissa. Mendelssohnin viulukonserton tapaan sinfonian osat soitetaan yhteen. On hyvin todennäköistä, että Mendelssohn sai sekä scherzon että finaalin rytmeihin vaikutteita skottilaisesta kansanmusiikista. Finaalin alkuperäinen tempomerkintä oli sotureihin viittaava allegro guerriero – liekö sitten Mendelssohnin mielessä ollut skottien uljas taistelu englantilaismiehittäjiä vastaan pitkin historiaa?